-Men Professor -Nej.Alle svarene er i testen.
Glemmer du ikke noget?
Jo. Det har noget at gøre med den tredje differentiale coefficient.
- Ikke det. Iaften. - Hvad?
Emma?
-Hvad er klokken? -Næsten 5:00
Åh,Gud.
Mit forslag til forbedret solkraft, afslået.
Mit koncept til at anvende mikro-energi bølger, afslået.
Rektor foreslår jeg fokuserer på noget, som rent faktisk kan hjælpe menneskeheden.
Ligesom hans studier af profitten ved, at konsumere tobak.
Alex, problemt er, at dine ideer er lidt for... radikale.
Problemet er ved universitetet. De er Dinosaurere.
De er allerede uddøde, de ved det bare ikke.
De vil blive opdaget af en eller anden fremtidig arkæolog, som ikke ved hvor han skal gøre af dem.
Deres tågede små øjne, uden noget som helst spor af nysgerrighed--
Alex, idet er dit første år som medhjælpende professor.
Du burde måske gøre tingene lidt mere konservativt.
Du lyder nøjagtig som min far.
Se på dem, Philby. Alle ens. Alle med identiske Bowlerhatte.
Vil du have dine studerende bliver sådan?
Jeg vil have mine studerende er forberedt til alle realiteterne i verden, som de skal ud og møde.
Nå, det vil jeg ikke. Jeg vil have dem til at rende rundt på gader og stræder og slå enhver bowlerhat af, de ser.
Mrs. Watchit!
Oh, huzzah, Herren er hjemme.
-Fik du det? -Hej, Mr. Philby.
Hej, Mrs.Watchit. Du ser frisk ud.
Det må være al den motion jeg får af at trave op og ned af disse trapper, som var det en brandstige.
-Pin mig ikke. Fik du det? -Jeg fik det.
-Godt. Lad mig se. -Men tro ikke for et øjeblik...
Jeg lader dig gå ud med den beskidte jakke .
Så, gå nu derind og skift.
Og du har fået et brev mere fra den irreterende lille mand.
Kom du bare. Tænd for den.
- Den hjælper folk med at passe på deres tænder, til de er langt oppe i 40'erne.
-Du har måske tænkt på at få den renset. -åh, hvem har tid til det?
-Hvor vidste du det fra med Molly? -Vidste hvad?
-I er som skabt for hinanden. -Hun lavede den bedste hyrdekage jeg nogensinde har smagt.
Har du ikke en eneste romantisk knogle i din krop?
Nej. Det hele er bowlerhat.
Hvorfor spilder du din tid på det tossehoved?
Fordi han har nogen meget interessante ideer.
En professor fra Colombia burde ikke tale med en tosset tysk bogholder.
Han er en Patent-Kustode, ikke en bogholder.
Jeg tror Mr. Einstein fortjener al den støtte jeg kan give ham.
Jeg spekulerer på om vi nogensinde vil gå for langt?
-Med hvad? -Med det.
Med det hele.
Aldrig.
Okay. Hvordan ser jeg ud?
Præsentabel. Virkelig, Alex. Held og lykke iaften.
Hun er en god pige. Hun har gjort en masse godt for dig.
Bare rolig. Du har stadig den fimsede lugt af kridt.
åh, må skynde mig.
Se, sådan skal det være. Du ligner for en gangs skyld en rigtig gentleman.
Ja, det må vi håbe. Hvis Emma afslår mig, vil du blive den næste.
-Åh, Jeg er allerede nervøs.
Okay. Ønsk mig held og lykke.
Tak.
Friske blomster. Friske blomster.
-En buket blomster, sir. -Ikke iaften, tak.
Nej. Jeg lovede hende blomster.
Forunderligt.
Forunderligt spild af penge. Den forbandede tingest bryder hele tiden sammen.
Har du brug for et lift? -ja, ja.
-Hvordan holder du vandtemperaturen stabil? - Der er en ventileret køler...
- på benzin regulatoren--
Åh, God. Uh
Tilgiv mig. Jeg glemmer altid den forbandede håndbremse.
Hop ind. Så skal jeg give dig en demonstration inden den bryder sammen igen.
Åh, uh, jeg er bange for jeg har en aftale.
Okay, en anden gang så. We perambulate here most every night.
Helt bestemt.
-Få dig en hest!
Ja.
Alexander?
-Oh! Ups.
-Du kommer for sent, Professor. -Jeg kom så hurtigt jeg kunne.
Oh, de siger det er den nyeste mode i Paris. Jeg har lige købt den--
- 5 dollar hos Macy's. Fjollet, er det ikke? - Meget fjolet. Jeg kan godt lide den.
Nå, hvor er de?
-Hvad? -Blomsterne.
Du lovede mig blomster i aften. Har du glemt det?
Oh, Det er jeg ked af. Jeg blev distraheret.
Nåh, det er noget nyt.
-Uh, Emma, jeg må snakke med dig.
-Oh, uh, skal vi gå gennem parken? -Ja.
Professor, du skælver. Jeg håber ikke det er slemt, det du vil fortælle.
Det er jeg bange for det er.
Jeg sover ikke så godt, og selv når jeg er vågen, er jeg ikke meget bevendt.
Jeg kan hverken spise eller tænke eller gøre særlig meget andet mere.
Og det værste er, jeg ikke ved om jeg nogensinde bliver rask.
Jeg tror der kun er en mulighed, og det er du gifter dig med mig...
- og bruger resten af livet med mig.
Oh, Emma, jeg ved det er det rigtige. Jeg ved vi er som skabt for hinanden.
Det er det eneste i mit liv jeg aldrig har behøvet at tænke på.
Oh, Alex.
Uh-Uh, vent. Jeg har noget til dig.
det er ligesom det store øjeblik er ved at forsvinde her.
Jeg ved det. Øjeblik. Oh.
-Jeg ved det ikke er en diamant. -En månesten.
Det er din fødselssten. Jeg troede--
Du troede rigtigt.
Det er lige før jeg græder.
Jeg kunne ikke undgå at overhøre jer.
To fine unge mennesker, som starter på livets lange vej.
-Jeg ønsker jer det bedste.
-Tusind tak. -Uanset hvor meget jeg hader at gøre dette
bevæget som jeg er af jeres... kærlighedserklæringer
Behøver jeg dine penge nu.
-Sir? -Og dine smykker også.
Vi kan kalde det jeres første lille forhindring på livets lange vej.
-Jeg forstår ikke -oh, lad nu være.Det behøver du ikke.
-Bare giv mig din pung, gider du? - Hmm?
Hørte du mig, unge mand?
Uh, okay, okay. Her. Det var det hele.
Og dit ur.
Og handskerne.
-Og ringen. -Nej.
Det er jeg bange for, skat.
-Måske køber han en diamantring nu. -Vis barmhjertighed. Ikke den.
Lad være!
Hvorfor gjorde du det? Det er kun en ring.
Emma?
Oh!
- Hvad?
Oh. Oh, sir, Mr. Philby's er her.
- Her? - Ja, sir. Han insisterede på at komme
-Sig han skal gå. Jeg har travlt. -Jeg går ingen steder, Alex.
Min Gud. Hvad er der sket med dig?
Jeg har.. Jeg har arbejdet.
Du ved..? Du plejede at være glad for dit arbejde.
Jeg er mere glad for mit liv. Og dit.
Jeg kom forbi huset hver dag efter begravelsen...
Og hver uge Og hver anden måned.
Så stoppede jeg med at komme. Lagde du overhovedet mærke til det?
-Det sårede mig, Alex... Meget. -Hvorfor er du så her nu?
- Der er noget jeg er nødt til at sige dig, som du nok ikke bryder dig om at høre. Jeg ved det. Jeg ved det.
Du er bekymret. Jeg ved det. Jeg hører det fra Mrs. Watchit hver dag.
Men virkelig... Du bliver nødt til at gå.
- Jeg vil ikke gå. Ikke mens du bare gemmer dig hernede. - Jeg gemmer mig ikke.
Du ved hvad det er. Mrs. Watchit siger du er her inde døgnet rundt, dag og nat.
Alex, Stå så stille og kig på mig!
Det var ikke din skyld.
Nej. Det var ikke min skyld.
Måske vi skulle skyde skylden på Mrs. Watchit fordi hun hentede ringen hos juveleren.
Eller juveleren, fordi han lavede den.
Eller den stakkel, som skilte stenen fra jorden.
Måske jeg skulle give dig skylden for at introducere mig for Emma, til at starte med. Ja.
Alexander, intet kan forandre det der er sket.
Nej, Der tager du fejl, fordi jeg vil forandre det.
David, jeg sætter pris på din bekymring. Virkelig.
Men du må have tillid til mig.
Jamen, jeg vil gerne tro på dig, Alex, men
Hva.. Hvad er.. Hvad laver du her?
Det skal jeg fortælle dig.Hvorfor kommer du ikke til middag om en uge, så skal jeg vise dig det?
-Hvorfor kommer du ikke med mig hjem nu? Molly -Hørte du mig ikke, David?
Jeg kan ikke gå herfra, når jeg er så tæt på.
Okay. Vi fortsætter denne samtale om en uge.
Om en uge, vil vi slet ikke have haft denne samtale.
Ah. Tusind tak, min gode mand.
Du er tidligt på den. Det må være første gang.
Jeg ville så gerne se dig.
Okay, hvor er de?
-Hvad? -Blomsterne.
Du love mig blomster iaften. Har du glemt det?
Du holder aldrig op med at overraske mig.
Emma, vi må snakke sammen.
-Skal vi gå gennem parken? -Nej!
Nej.
Nej. Lad os gå ind i byen.
-Alex, hvad er der? -Ingenting. Lad os skynde os.
Du kan sagtens løbe rundt. Du har ikke et korset på.
-Bleecker Street, og hurtigt.
nå, nu er du galant.
Professor, du skælver. Jeg håber ikke det er slemt, det du vil fortælle.
Nej, nej. Det er iorden.
Jeg har det dejligt. Jeg går ned ad gaden med dig igen.
Men vi gik en tur for tre dage siden.
Jamen, ikke som denne. Aldrig som denne.
-Himmel, se lige den bil. -Oh, jeg har set den.
Nu ved jeg du er syg. Du forspilder din chance for at undersøge en ny opfindelse.
-Det er bare en maskine. -Alexander, fortæl mig hvad der sker.
-Er der noget galt? -Nej.
Nej. Emma, hør godt efter.
Jeg bliver nødt til at forlade dig nu, men jeg vil have du går lige hjem og bliver der.
Jeg lover dig jeg kommer forbi senere iaften, og jeg vil ikke lyde særlig fornuftig.
Jeg blev lidt ophidset over, du ikke mødte mig i parken, men du må stole på mig.
Alt vil være iorden.
Bare du ved hvor meget jeg elsker dig, hvor meget jeg altid vil elske dig.
Okay.
Men først, Hvor er mine blomster?
-Blomster skal du have.
Bliv her. Rør dig ikke.
-Oh, kan jeg hjælpe dig, sir? -ja, et dusin roser. Hvide.
-Nej, nej. Røde. -Pas på!
- Rolig. Rolig.
Jeg leder efter Professor Hart Degen.
Alex, Jeg... Det gør mig ondt.
-Det skulle ikke være sket. -Selvfølgelig ikke.
-Jeg ved godt, der intet er jeg kan sige. -Vi var ude af parken, Philby.
Vi var sikre.
Hvorfor kan jeg ikke forandre det?
Jeg kunne komme tilbage tusind gange.
Se hende dø på tusind måder.
jeg øhh-- Jeg forstår ikke.
Jeg kan ikke finde svaret her.
Ikke her.
Ikke nu.
Fremtiden er nu.
Bestemte restriktioner følger Blackout-perioder kan have personlighedsændrende konsekvenser.
- For alle detaljer, kontakt lunarleisureliving.com
Hi, venner. Den seneste update fra LunarLeisureLiving.com
Vores enginører forbereder ligenu, den første 20-megaton detonation...
for at skabe et undersøisk verden for Lunar Leisure Living.
Forestil dig at fiske i vores fuldt-udstyrede kunstige hav,
spille golf på vores mesterskabsbaner, hjemsted for Neil Armstrong Open.
1500-yards huller? Whoa-ho, intet problem!
Ved en sjettedel af jordens tyngdekraft, er du garanteret et come back på dansegulvet.
Så kontakt Lunar Leisure Living idag for at reservere din egen lille plads i himlen,
Fordi fremtiden er nu.
Bestemte restriktioner følger Blackout-perioder kan have personlighedsændrende konsekvenser.
For alle detaljer, kontakt lunarleisureliving.com
-Hej. -Hejsa.
Pænt jakkesæt.
Meget retro.
Tak.
Jeg vil vædde på den kan lave en fandens til cappucino.
Den tingest.
Vi ses.
Hi, Venner. Den seneste update fra Lunar Leisure Living.
Vores enginører forbereder ligenu, den første 20-megaton detonation...
for at skabe et undersøisk verden for Lunar Leisure Living.
-Okay. Opmærksomhed, allesammen.
Klasse 23, Kan vi lige samles? Vores næste stop er antikviteterne.
Vær søde lige at tjekke jeres mikroscannere er opladet til download.
-To og to. Kom nu.To og to. -Stop! Stop det der!
Tommy, hvis du gør det igen,vil jeg ændre sekvensen på din DNA, så hjælp mig! Nu, march.
March, march. To og to, kom nu. Se levende ud.
Welcome to Vox System. Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Jeg så dig ikke.
Det sker åbenbart tit. Hvordan kan jeg hjælpe dig, sir?
-Hvad er det for en? -Det er min photoniske hukommelseskerne,
or P.M.C., som vi siger i handlen.
Her ovre, sir.
Hvad er du?
Jeg er the Fifth Avenue Offentlige Biblioteks- informations-Enhed, Vox registration NY-1 1 4.
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
- En stereopticon af en slags. - Stereopticon? Oh, nej, sir.
Jeg er en 3.-generation, fusioneret kraft photonic,
med verbale og visuelle link egenskaber forbundet til alle databaser...
på planeten.
Photonic?
Et kompendie af al menneskelig videnskab.
-Oh. -Forespørgselsens område?
-Ved du noget om fysik? -Ah, adgang til fysik.
Mekanik.
Dimensionel optik. Kronografi.
Temporal causality, temporal paradox.
-Tidsrejse? -Yes.
Adgang til science fiction.
Nej, nej. Praktisk forespørgsel. Mit spørgsmål er: hvorfor kan man ikke ændre fortiden?
Fordi man ikke kan rejse tilbage til fortiden.
-Hv-Hvad hvis man kunne? -Det kan man ikke.
Undskyld mig, her bør du stole på mig.
Adgang til værker af Isaac Asimov, H.G. Wells,
Harlan Ellison, Alexander Hartdegen--
-Fortæl mig om ham. -Alexander Hartdegen, 1869 til 1903.
Amerikansk videnskabsmand med eksentriske postulater.
De fundne værker indeholder oplysninger om skabelsen af en tidsmaskine.
-Fortæl mig om tidsmaskinen. -Tidsmaskinen er skrevet af H.G. Wells i 1894.
En film af George Pal og en musical af Andrew Lloyd Webber--
-Det er ikke det jeg mener. -Vil du høre bestemte uddrag?
- Nej. - There's a place called tomorrow
A place of joy not of sorrow
Can't you see it's a place for you and--
Tak, tak. Det er rigeligt.
Er der ellers andet?
Uh, nej. Nej, jeg tror jeg vil være mere heldig om 100 år.
Lev længe og godt.
Sir, hvor er jeres evakueringscenter?
Sir, du er anholdt efter gældende lov--
Frem med hænderne, armene ind til siden.
Du vil blive holdt i karantæne indtil dit evakueringscenter godkender dig til transport.
-Vent, vent! -Tag det bare roligt.
- Hey, vi må væk herfra! - Vent. Hvordan skete det?
Månen. Kom nu. Kom nu.
-Det er umuligt. Hvad skete der? -Har du levet under en sten?
Ja, jeg har boet under en sten. Fortæl mig det nu.
Sprængninger beregnet til lunar Kolonierne har lavet rod i kredsløbet, okay?
Månen er ved at falde fra hinanden. All right? Kom nu.
- Hey! Glem ham! Kom nu!
Emma?
Shh!
Hallo?
Hallo.
- Vær ikke bange.
Oh, vent. Gå-- Gå ikke.
Vent. Jeg vil bare snakke med dig.
- Hallo.
Oh, jeg er ked af det. Jeg forstår dig ikke.
-Kender du mine ord? -Ja.
Lex. Stensproget.
Stensproget? Men forstår du mig? Forstår du mig?
Vi lærte det alle da vi var børn.
De er tor'jen. Glem det. De glemmer det.
- Men jeg underviser.
-Hvad siger han? De prøver at beslutte om de skal smide dig i floden.
Fortæl mig hurtigt, og sandheden. Hvor kommer du fra?
Okay, faktisk, er jeg herfra. Åh,bare ikke fra nu.
Ser du, jeg byggede en maskinen, som gør jeg kan rejse gennem tiden.
Jeg er fra fortiden.
Oh.
Jeg fortalte dem, du havde slået hovedet...
og du er en omvandrende idiot.
-Hvad laver du? -Gør klar til 'the mor'.
-Natten. -Oh. Jeg går med dig.
-Eloi? -Hvad hedder dit folk?
Well, J-jeg gætter på i ville kalde os New Yorkers.
New Yorkers. Er de venlige?
Indtil du taler med dem.
-Fortæl mig om din landsby. -Det er et travlt sted.
Alle skal hele tiden skynde sig. Og alle har ens bowlerhatte på.
Små sorte runde ting ovenpå deres hoveder.
-Hvad laver du der? -Tja, jeg underviste ligesom Mara.
-Og lavede ting. -Også mig.
Jeg har lavet en sess'quin'tan sammen med min far. Vi bruger den stadig.
En sess'quin'tan?
Mara, der'enjen'wenlen?
Sess'quin'tan. Trin af reb.
Oh, en rebstige.
Vi kan lave en. Jeg vil lære dig det.
Vil du fortælle mig mere lon'el den næste dag?
Imorgen? Ja, det vil jeg.
Hvorfor passer du ikke på denne her for mig i aften?
-Tak.
-Godnat. -Godnat.
Kalen vil trætte dig, hvis du giver ham lov. Han stiller altid mange spørgsmål.
Vores forældre var bestemte, men det er hans måde.
-Hvor er dine forældre? -De har forladt dette sted.
Oh, det er jeg ked af.
Du havde ret,Philby. Jeg er gået for langt.
Sid med mig.
Mara, hvorfor trækker du bådene op om natten?
Er du bange for de bliver stjålet?
Stjålet? Det ord kender jeg ikke.
Okay, er du bange for nogen vil tage dem?
-Det er bare mere sikkert på den måde. -Oh.
-Skal man gøre ting for at være sikker, der hvor du kommer fra? Selvfølgelig.
Eller hvornår du kommer fra.
Ah, så jeg er ikke bare en omvandrende idiot.
Col'mar.
Måske vi kan finde nogen imorgen.
Blomster?
Alexander. Alexander.
Ah! Morlock!
-Har han det godt, er han okay? -Han havde en drøm.
Oh. Det havde jeg også.
Jeg gik gennem junglen--
Og du så en 'form' foran dig.
Et ansigt som... kaldte mit navn.
Vi har alle den drøm.
-Jer allesammen? -Ja. Sov nu.
Du er stadig ikke rolig.
Hvad betyder det, '' Morlock''?
Et barns drøm. Ikke mere.
sov nu.
Vi opbevarer disse sten mange steder.
Dette er rummet hvor mine forældre lærte mig for første gang.
Hvorfor lærer du dette sprog hvis du ikke bruger det?
Det er en tradition vi videregiver.
Det betød noget engang. Må være her af en eller anden grund.
''En generation uddøde, og en anden komet..
Men jorden er for evigt forandret.''
Hvorfor er du kommet her?
Hvorfor har du rejst gennem tiden?
For at få besvaret et spørgsmål.
Spørgsmål?
Ja. Hvorfor kan jeg ikke ændre fortiden?
Hvorfor ville man det?
Du har mistet nogen.
En du elskede meget højt.
-Mara, Hvorfor er der ingen ældre mennesker her? -Hvad mener du?
Ældre mennesker, på dine forældres alder eller dine bedsteforældres alder.
De er forsvundet fra dette sted.
Du mener, de er døde?
Ja.
Dem alle? Hvordan er det muligt?
Der er nogle ting som har bedst af, ikke at blive nævnt.
Vi dvæler ikke ved fortiden, Alexander.
-Vi gør noget andet. -Hvad?
Vi husker dem...
med disse.
Alexander!
Alexander.
-Kommer du for at arbejde nu? Kom med mig -Nej.
Alexander er ikke rask nok. Vi skal over og se hans maskine.
- Nu? -Bliv med Toren.
-Gå næste dag, imorgen. -Jeg har behov for at se det hele er iorden.
-Denne vej.
Vil du fortælle mere om New York iaften?
Ja.
Oh, godt. Det ser fint ud.
Vi havde lidt af en tur sammen.
-Den er klar? -Ser sådan ud.
Vil du bruge den nu? Rejse tilbage til din egen tid?
Tjaa, J.. Jeg mener jeg kan.
Uh...
det virker så lang tid siden.
Nej. Du bør rejse.
Jeg bliver nødt til at spørge, vil du tage Kalen med dig?
- Hvorfor? Alexander, tag ham med tilbage til din tid. Vil du?
-Mara, hvorfor? -Please. Du er noget du ikke ved.
-Tag ham med væk herfra.
Kalen!
Mara, hvad sker der?
De er tidlig på den! Vi må have fat i Kalen!
Kalen!
Kalen! Kalen!
Mara!
-Kalen! -Nej, bliv her.
Bliv i gruppen!
Løb!
Mara!
Hvor tog de dem hen?
- Vi må følge efter dem.Vi må finde dem. - Vi gør det ikke. Col'quin tor.
- Hvorfor ikke? - Det er nem Eloi'tas, vores liv her.
- Hvordan kan i bare lade stå til? - Hvordan kan tor'tasal'mor.
- Det er dagen og natten. - Dagen og natten.
-Dette er verden.
-Hvorfor kæmper i ikke?
Kæmper. Hvorfor ikke?
Dem som farquil'pax... kæmper--
bliver taget først.
- Kalen, ved du hvor de har bragt ham hen? - Nej.
-Kommer de nogensinde tilbage? -Nej.
-Har nogen nogensinde fulgt efter dem? -Jeg ved det ikke.
-Jamen, hvad med Morlocks'ene? Der må være en leder. Vi må ikke meningen vi skal snakke om det..
Kalen, hør på mig. Lyt.
Nogengange er vi nødt til at acceptere, hvad der sker, selvom vi ikke har lyst.
Og andre gange må vi kæmpe, selvom vi er bange.
Jeg ved det er svært at forstå, det ved jeg.
Tro mig, jeg ved det. Nu er de bange,
og jeg beder dig ikke være det.
Så vil du fortælle hvad du ved?
Vi kan redde hende. Vær sød.
Når de går, er det ikke tilladt at snakke om det.
-Men vi kender alle stedete. -Hvilket sted?
Hvor spøgelserne er.
Her er det.
Velkommen til VOXsystem. Hvordan kan jeg hjælpe dig?
-Det er iorden. -Hvad kan jeg gøre for dig?
Hvad kan jeg skaffe dig? Oh, lad mig se.
Um, Henry James. Oh, nej. Ja?
Nej, nej, nej. For deprimerende. Hemingway, måske? Nej. For sukkersød.
Plato, Proust, Pinter, Poe, Pound?
Nej. Komplette værker af Martha Stewart?
Ah, jeg har det! Jules Verne.
- Lige din boldgade, tror jeg. - Photonic, ikke også?
Eller hvad der er tilbage af en. Hvad der er tilbage af dem alle.
Jeg er den sidste, og "disse fragmenter jeg har lagret i mine ruiner."
T.S. Eliot.
Du ville ikke kende ham endnu, han er så deprimerende og dog så guddommelig.
Oh, Det er jeg ked af. Udlånet er desværre midlertidigt ude af drift.
Det skal du ikke spekulere på. Jeg har dem alle lige her-- Hver en side, hvert et bind.
Kan du fortælle mig, hvad der sker her?
Tjaa, mine kilder er ikke længere fuldt opdaterede,
og mine informationer er ikke helt komplette, men jeg tror der engang var en race...
nu er der to.
En over, en nedenunder.
To unikke arter der har udviklet sig.
-Hvordan overlever de nedenunder? -Det er det store spørgsmål, er det ikke?
-Jeg kan ikke tro det. -Tjaa,
hvis du ikke kan lide svarene, skal du lade være med at stille spørgsmålene.
Se på dem. De har ingen kendskab til fortiden,
ingen ambitioner for fremtiden.
-Så heldige. -Hvorfor siger du noget sådan?
Kan du overhovedet forestille dig, hvordan det er at huske alting?
Jeg kan huske en 6-årig pige der spurgte mig om Dinosaurere for 800,000 år siden.
Jeg kan huske den sidste bog jeg anbefalede: Look Homeward,Angel, af Thomas Wolfe.
Og ja, jeg kan huske dig.
Tidsrejser : praktisk forespørgsel.
Hvordan kan du vide om the Morlocks hvis du ikke kan forlade dette sted?
Der var en Eloi som det lykkedes at undslippe. Han fortalte mig alt.
Vi brugte år sammen, med kun snak.
Samtalerne er lidt 'plettede' nu, men jeg kan godt huske dem.
-Det er godt at have en ven. -Så kan du hjælpe os med at finde the Morlocks,
finde Mara.
Og hvad hvis sandheden er så slem, den vil hjemsøge dine drømme for altid?
Tjaa, jeg tror jeg er vant til det.
Min ven sagde han kom fra øst, fra junglen.
-Kan du beskrive det? -Behøver jeg ikke.
Bare følg åndedrættet.
i drømmen, bevæger vi os frem imod det, men jeg tror det var meningen vi skulle holde os væk.
-Jeg tror jeg går derind alene. -Nej.
Mara ville ikke synes om, hvis der skete dig noget. Jeg vil finde hende nu,
men jeg må tilbage til landsbyen og tænde et bål så vi kan finde vejen tilbage.
-Okay? Vil du gøre det for mig? -Jeg har tabt dit lommeur.
De tog det fra mit 'værelse'.
Det er jeg ked af.
Hvorfor ville de have det?
Oh. Hvor er du dum.
Mara?
Mara.
Mara?
Kom lidt nærmere. Jeg bider ikke.
Overrasker jeg dig?
-En smule. Ja. -Hmm.
Vi er ikke altid sådan her. Efter månen faldt ned fra himlen,
kunne jorden ikke længere bevare arterne.
For nogen lykkedes det at blive foroven.
Resten af os flygtede under jorden.
Århundreder senere, da vi prøvede at genopstå i solen, kunne vi ikke.
Så vi formerede os i klaner.
Nogen der blev vores øjne og ører.
-Nogen til at være vores muskler og sener. -Du mener, jeres jægere.
Ja. Ynglet til at være jægere, men også ynglet til at være kontrolleret.
Ser du,Min gren koncentrede...
sig om at udvide vores mere celebre formåen.
-Du kontrollerede tankerne. -Ikke kun deres.
The Eloi.
Så det er ikke nok, hvis du jager dem som dyr.
-Det er deres rolle her. -At være jeres føde?
Ja.
Og for de passende, at være yngle fartøjer...
for vores andre kolonier.
Ser du, Jeg er bare en af mange.
Jeg forstår ikke, hvordan du kan sidde og være så kold og kynisk.
Har du ikke taget de menneskelige omkostninger i betragtning-- af hvad det er du gør?
Vi betaler alle en pris...
Alexander.
Bare rolig.Du er i sikkerhed.
Jeg kontrollerer dem.
Uden den kontrol,
ville de udmatte madforsyningerne...
i løbet af måneder.
Madforsyninger? Det er mennesker!
Hvem er du...
der stiller spørgsmål ved 800,000 års...
evulotion?
-Det er-- Det er en perversion af al naturlov.
Og hvad er tidsrejser, andet end dit patetiske forsøg på at kontrollere verden omkring dig,
-dit desperate forsøg på, at få besvaret et spørgsmål?
Tror du ikke jeg kender dig, Alexander?
Jeg kan se ind i hukommelsen,
Dine mareridt, dine drømme.
Du er en mand hjemsøgt af de to værste ord:
Hvad hvis?
Se på dig!
-Far!
-Hvem er det? Er det far? -Far!
Og vi har stadig masser af sjov.
-ikke også. Ikke også.
Da-da! Far.
Du byggede din tidsmaskine pga. Emmas død.
Hvis hun havde levet, ville den adrig have eksisteret.
Så hvordan kunne du bruge din maskine til at rejse tilbage og redde hende?
Du er det uundgåelige resultat...
af din tragedie,
Ligesom jeg...
er det uundgåelige resultat... af dig.
Du har fået dit svar. Gå nu.
Jeg tror du har noget der tilhører mig.
-Vi har alle vores tidsmaskiner, har vi ikke?
Det som tager os tilbage er minder...
og det der bærer os fremad...
er drømme.
-Du glemmer en ting -Huh?
-Hvad hvis?
- Hvad gør du med det? - Forandrer fremtiden.
Kom.
Vent. Vent her.
Kom så.
- Hurtigt!
Huh?
Alexander!
Jeg er ked af du mistede din maskine.
Oh, det er iorden. Det var kun en maskine.
"The congregation rose and stared...
'"while the three dead boys came marching up thea isle..
"Tom in their lead, Joe next,
"and Huck,a ruin of drooping rags,
"sneaking sheepishly in the rear.
"They had hid in an unused gallery, listening to their own funeral sermon.
Aunt Polly, Mary and the Harpers threw themselves upon them--''
Dette er stedet.
Det er det også.
-Men der er intet her. -Jamen, det var anderledes dengang.
Mit laboratorie var over det hele her.
Køkkenet var deroppe hvor træet er.
Ikke fordi Mrs. Watchit nogensinde lod mig gå derud.
Jeg ved ikke hvad jeg skal fortælle dig, sir.
Han har været væk hele ugen.
Og du har ikke den fjerneste ide om, hvor han har været?
-Nej, sir. -Dette må være mit drivhus.
Der var en have udenfor.
Grønne 'tormar'tas?
Ja.
-Jeg er glad... -Sir?
Jeg er glad for han er væk.
Måske han endelig har fundet et sted hvor han kan være lykkelig.
-Dette var mit hjem. -Hans hjem.
For længe siden.
Vidste du, Molly og jeg snakkede om, at ansatte en husholderske,
en som kunne leve sammen med os, hjælpe os og tage sig af Jamie.
Er du interesseret?
-Måske, indtil Herren vender hjem. -Selvfølgelig.
Men det bliver lidt anderledes. Jeg holder en streng husholdning.
Oh, det tvivler jeg ikke på. Jeg ringer imorgen, så kan vi arrangere det.
-God nat, Mrs. Watchit. -Godnat, Mr. Philby.
-Godspeed, min gode knægt.
Godspeed.
SLUT Tekstet af: